- Det er godt at se dig, Dick. - Det er godt at være tilbage.
- Alt er ordnet. Hun venter på dig. - Tak.
Stakkels mand.
- Jeg må hellere komme af sted. - Held og lykke, Dick.
Han har været gennem et helvede.
For en mand som ham er to års fængsel værre end helvede.
Er det ikke Dick Harland, ham, der boede på "Back of the Moon"?
Jo, det tror jeg.
Af alle syv dødssynder er jalousi den dødeligste.
Må vi bede om en kande kaffe?
- De var hans forsvarer, ikke? - Jo, jeg forsvarede ham.
- Nogle ville sige, jeg tabte sagen. - Sagen var svær at forstå udefra.
Tja... Visse ting kunne ikke siges i retssalen.
Men af alle de involverede er det nok kun mig, der kender hele historien.
De traf nemlig hinanden gennem mig. Han havde arbejdet hårdt på en bog.
Jeg inviterede ham til New Mexico for at hvile ud.
De mødtes på toget.
TID UDEN ENDE
- Tak. - Ingen årsag.
Åh, undskyld.
Jeg stirrede på Dem, ikke? Det var kun, fordi...
Fordi De ligner min far så meget. Da han var på Deres alder, altså.
En slående lighed.
Et øjeblik troede jeg... Tilgiv mig.
Jeg stirrede også. Og det var bestemt ikke, fordi De ligner min mor.
- De ligner ingen, jeg har set før. - Hvorfor stirrede De så?
- Vil De vide det? - Hvis det ikke er usmigrende.
De ved da, at intet jeg kunne sige kan være andet end smigrende.
Men hvis De ikke kan lide smiger... I øvrigt vil det ikke være smiger.
Det vil være sandheden. Enhver lighed med smiger vil være tilfældig.
- Skal jeg fortsætte? - Fortsæt.
Mens jeg så på Dem, drev eksotiske ord over mit sinds spejl -
- som sommerskyer hen over himlen.
- Kan De ikke være mere specifik? - Jeg tænkte på "1001 Nats Eventyr".
På myrra, røgelse og...
- Og patchouli? - Nemlig, patchouli.
Vent lidt.
Jeg vidste det. Jeg citerer:
"Da han så på hende, drev eksotiske ord hen over hans sinds spejl."
"Han tænkte på " 1001 Nats Eventyr", myrra, røgelse og patchouli."
- Citat slut. Det kom altså derfra. - Det var det vel. Men jeg ville...
Det er uger siden, jeg læste den.
- Den må have gjort indtryk. - Bogen? Næ...
- Lidt sjusket, syntes jeg. - Enig.
Er De?
Næste stop Jacinto.
Det er mig.
Jacinto. Det er mig.
Nå, der er I.
Det er rart at se jer.
Mrs. Berent.
- Dav. - Dav, skat.
- Hvordan har Louise og børnene det? - Fint. Tag taskerne.
Vi glæder os til at se ranchen.
Her! Her er vi!
Halløj.
- Dav, Glen. Dejligt at se dig. - Jeg er glad for at se dig, Dick.
- Hvordan har din bror det? - Danny ville så gerne med.
- Men lægen mente, det var for hårdt. - Det er jeg ked af.
Må jeg præsentere mr. Harland? Mrs. Berent.
- Goddag. - Goddag.
- Ruth Berent. - Goddag.
- Ellen Berent. - Goddag.
- Vi mødtes på toget, ganske kort. - For kort.
Jeg har bilen herhenne. Er I klar? Kom.
- Sagde De Harland? - Richard Harland.
- Jeg er meget ked af det. - Jeg tilgiver Dem nok aldrig.
- Vent, til du ser de nye føl, Ruth. - De er sikkert bedårende.
Ellen, vi har masser af vilde kalkuner i år. Store, arrige bæster.
Jeg håber, I er sultne.
- Så er vi her. - Mor, de er kommet!
- Velkommen til Rancho Jacinto. - Tak.
- Er her ikke skønt, mor? - Her er smukt.
Ruth!
Sødeste.
Margaret.
Jeg ville gerne været kørt med, men middagen skulle jo overvåges.
Ellen, hvordan går det?
- Dick! Men hvor er Danny? - Han kunne ikke komme, Louise.
- Det er jeg ked af. - Han kommer sig fint.
Godt. Nå, I vil sikkert gerne skifte. Kom, skal I se jeres værelser.
Ørrederne er helt friske. Det fås ikke i Boston.
- Måske, men vores torsk... - Jeg voksede selv op i Boston.
- Min lidenskab for torsk slår alt. - Jeg hader torsk.
- Det er illoyalt. - Det er forræderi.
- Hvad synes De, mr. Harland? - Jeg er mest til laks.
Mor bryder sig ikke om New Mexico.
Det er mit første besøg her, så det kan du ikke sige.
Det passer. Far og jeg tog herned hvert år, forår efter forår.
Ruth tog somme tider med, med aldrig mor.
Synd, mr. Berent ikke er med. Jeg hører, jeg ligner ham.
- Hvem har sagt det? - Det har jeg.
- Synes du ikke, Louise? - Jo, nu du siger det.
- Glen? - På en måde.
På alle måder. Jeg lagde straks mærke til det i salonvognen.
Hans ansigt, hans stemme, hans manerer. Det er uhyggeligt.
Min nysgerrighed er blevet vækket. Hvis jeg møder Deres far...
- Det gør De ikke. Min mand... - Vi er her for at begrave min far.
I ligner virkelig hinanden.
I udpræget grad.
Hvad mente de med den begravelse?
Det var nærmest en talemåde.
Professor Berent døde for nogen tid siden i Østen.
De har hans aske med herud. De holder ceremonien i morgen.
- Hvor? - Oppe i bjergene.
På et plateau. Hans yndlingssted. Han tog altid derop med Ellen.
Nå, jeg skal lige se, om børnene er gået i seng.
Dav.
Ellen er gået en tur.
- Hvordan vidste De...? - Jeg er synsk.
- Er Deres søster også synsk? - Ih ja. Men vi er ikke søstre.
- Ikke det? - Nej, vi er kusiner.
Jeg har boet hos dem, siden jeg var lille. Mrs. Berent adopterede mig.
Godaften, mr. Harland.
Åh, godaften.
Jeg må indrømme, at nætterne her er smukkere end på Beacon Hill.
Meget. Jeg synes, alting er smukkere her.
Ellen er gået en tur.
Tak.
Dav.
- Forstyrrer jeg? - Slet ikke.
Jeg... Jeg skylder Dem en undskyldning.
Det var klodset af mig at tale om Deres far.
Det gør ikke noget. Det kunne De ikke vide.
- De var tæt knyttet til ham, ikke? - Jo, vi var uadskillelige.
Lige siden jeg lærte at gå, var vi gladest, når vi var sammen.
Forlovelsesring?
Ja.
Jeg må hellere gå ind. Vi skal op kl. 5.00 i morgen.
- Godnat. - Godnat.
Burde vi ikke lede efter Ellen? Det er uvejsomt terræn deroppe.
- Måske er hun faret vild. - Hun kan godt finde hjem.
- Hun har været væk i 12 timer. - Der sker aldrig Ellen noget.
Jeg tager en ridetur, før jeg går i seng.
- Har De det godt? - Ih ja.
Jeg ville bare være alene lidt. Tak, fordi De kom til bisættelsen.
- Så De mig? - Ja, da jeg red forbi.
- Det var ikke bare nysgerrighed. - Nej, det forstår jeg godt.
- Jeg er glad for, De var der. - Jeg med. Jeg glemmer det aldrig.
Far sagde, at det var ligesom at ride gennem himlens forhave.
Vi indgik en pagt om at sprede vores aske her.
"Hvis du dør først," sagde jeg, "spreder jeg din."
"Hvis jeg dør først, spreder du min."
Men nu ved jeg, at folk man elsker, ikke dør rigtigt.
Lad os komme af sted.
- Jeg er ikke søvnig, er De? - Ikke spor.
Har De tilgivet mig?
Det, jeg sagde om Deres bog. Jeg har skiftet mening nu.
Jeg læste den færdig i aftes og blev helt opslugt.
- Hvorfor skiftede De mening? - En af personerne optog mig.
- Hvem? - Forfatteren.
- Bogen handler skam ikke om mig. - Det gør den, om De vil eller ej.
"Enhver bog er et skriftemål," sagde min far.
- Man skal læse mellem linjerne. - Gjorde De det?
- Hvad slags mand er jeg så? - Ungkarl. 30 år. Opvokset i Boston.
De gik på Harvard, hvor De redigerede studenterbladet.
Siden tog De til Paris, hvor De gik på malerskole.
Deres hytte i Maine hedder "Back of the Moon".
Før De begyndte på romanerne, var De journalist.
De elsker at fiske og taler godt fransk og spansk.
De er den rene Sherlock. Fik De alt det ud af at læse romanen?
Af at læse omslaget. Det stod alt sammen under fotoet.
I gamle dage var De blevet brændt som heks.
- Hvorfor holdt De op med at male? - Jeg opdagede, jeg var farveblind.
Men post-impressionismen var det, der optog mig, så det var lige meget.
Men jeg opdagede, at malerne på Seinens vestbred levede i slum, -
- og de fleste af dem var underernærede.
- Har De kendt til virkelig sult? - Jeg er sulten nu.
Ja, De fik ingen aftensmad.
- Eller frokost. - Stakkels Dem.
Mrs. Robie bad Emily stille en bakke til Dem.
Der er den.
Nu skal jeg tage den.
Lad mig.
- Fortæl mig om Deres sted i Maine. - Det er bare en hytte. Et skur.
Men omgivelserne er utroligt smukke.
- Og navnet "Back of the Moon"? - Der er en halvmåneformet sø.
Danny og jeg var der altid om sommeren.
- De elsker Danny højt, ikke? - Naturligvis.
Er det derfor, De er ugift, fordi De har passet ham?
Egentlig ikke. Jeg har det med ægteskabet...
Det er... tak.
Det er ligesom min rejse til Europa.
Jeg planlagde den ikke. Det skete bare.
Jeg gik en tur med en pige på kajen, hvor vi så en fragtbåd blive lastet.
Hun så dejlig ud. Altså fragtbåden. Hun så godt ud, og hun lugtede godt.
Jeg vidste ikke, hvor hun skulle hen, men jeg ville med.
- Lækker sandwich. Hvad er det? - Kalkun. Vild kalkun.
Har De nogensinde jaget dem? Det er ikke let.
De er skræmmende, men store og klodsede.
- Det er sjovt. - Jeg ville gerne prøve.
- I morgen? - Hvis Glen ikke har andre planer.
- Nej, bare os to. - Det vil jeg meget gerne.
Hvorfor red De ud efter mig?
Det ved jeg ikke. Alle sagde, De sagtens kunne klare Dem.
Det var nok bare en impuls.
- Som dengang, De tog fragtbåden? - Ja.
De vidste, jeg kom derop. De ventede på mig, ikke?
Jo.
De kom jo, ikke?
Nå...
Godnat.
Halløj.
- Hvad laver De? - Jeg binder roserne op.
- Forstyrrer jeg? - Nej, jeg er glad for, at De er her.
- Jeg tænkte på noget, De sagde. - Hvad sagde jeg?
Noget ret sært. De sagde, at mrs. Berent adopterede Dem.
- Hvad er der sært ved det? - De sagde ikke mr. og mrs. Berent.
- De blev da adopteret af dem begge? - Selvfølgelig.
- Hvorfor sagde De så mrs. Berent? - Det var vel, fordi hun foreslog...
Hun var så tit alene, og jeg...
Nu skal De få arbejdsro.
- Pas på. - Der sker ikke noget.
- Hvad siger De til den entré? - Perfekt.
Det er dejligt at se Dem.
- Hele Dem. - Tak.
- Jeg håber, jeg forstyrrer Dem. - Det har De gjort hele formiddagen.
- Hvordan det? Jeg er her først nu. - Jeg har tænkt på Dem og Quinton.
- Hvem har sagt, hvad han hedder? - Glen.
- Hvorfor fortalte han det? - Jeg spurgte.
- Hvorfor? - Fordi jeg hader Quinton.
- Kender De ham? - Nej.
- Hvorfor hader De ham så? - Fordi De kender ham.
Har De tænkt Dem at hade alle, jeg kender?
- De har tabt Deres ring. - Jeg tog den af for en time siden.
For evigt.
Skynd dig!
Skal vi svømme om kap?
En, to, tre, nu!
Sådan, Lin!
Kom så, Lin.
Kom så.
- Lin vinder. - Nej, det gør Ellen.
Ellen vinder altid.
Jeg vandt!
Husk, vi har en aftale efter frokost.
Stille, Fritz. Læg dig.
Hvad er der med dig?
- Åh, kom ind. - Dav, Robie.
Stille, Fritz. Stille.
- Lad mig tage dine ting. - Tak.
Lad mig ordne dit slips.
Jamen, halløj.
- Hvad har bragt dig her? - Et fly.
Jeg tog det allerførste, efter jeg fik dit telegram i går.
- Hvorfor sådan et hastværk? - Jeg ville ønske dig tillykke...
...med dit kommende bryllup.
Vi ville ikke sige det endnu, men nu da katten er ude af sækken...
Elskede, det er Russel Quinton.
Min forlovede, Richard Harland.
Goddag.
- Må jeg tale med dig alene? - Vi kan gå ind på biblioteket.
- I må have os undskyldt. - Mrs. Berent, Ruth...
Dick. Dick, er det sandt?
- Hvor er det dejligt for jer begge. - Tak.
Fortæl mig straks hvornår og hvordan?
Jeg er ked af det, Russ.
Jeg regnede ikke med, at du kom midt i en valgkampagne.
- Hvornår gifter I jer? - Så snart som muligt.
- Kan I vente til efteråret? - Til efter valget, mener du.
Det ville ikke gavne mig, at jeg er blevet kasseret som en gammel sko.
Hold nu op. Det kan da ikke betyde noget, at en dame skifter mening?
Jeg forstår det ikke. Jeg vidste, du ikke ville giftes, da din far levede.
Men da han døde, troede jeg, der måske var en chance.
- Hvad skete der? - Jeg er forelsket.
Vi vil giftes med det samme.
I morgen.
Se ikke så trist ud. Jeg kan stadig stemme på dig.
Måske synes du ikke, jeg er god nok til dig. Eller romantisk nok.
Folk tror, jeg bare vil giftes ind i Berent-familien, men det passer ikke.
Du skal vide, der kun var én grund. Du skal vide, at jeg elskede dig.
Jeg er en mand, der kun elsker én gang, Ellen.
Tak, Russ. Det er lidt af en indrømmelse.
Jeg elskede dig, og jeg er stadig forelsket i dig.
Det er en hyldest.
Det vil jeg altid være.
Husk det.
Russ, er det en trussel?
- Hør nu, Ellen... - Elskede, vil du gifte dig med mig?
Din uforudsigelige lille...
Så giver jeg aldrig slip på dig. Aldrig, aldrig, aldrig.
Georgia Warm Springs-stiftelsen
Ellen, der er han.
Danny.
Dick.
Dick!
Rolig, rolig nu.
- Åh, Dick. - Du har taget på!
- Du er vist vokset. - Du ser også anderledes ud.
- Fik du mit telegram? - Ja, jeg sov ikke ret meget den nat.
Jeg tænkte: "Nu er han i Chicago." Jeg så hele tiden toget nærme sig.
- Jeg talte hjulenes omdrejninger. - Må jeg komme ind?
Dav, Danny.
Dav, Ellen.
Jeg håber, du kan lide hende, Danny, ellers bytter vi hende.
- Du må ikke lade ham fyre mig. - Hvis han fyrer dig, hyrer jeg dig.
- Tak. - Overraskede mit brev dig?
Ikke spor. Jeg havde gættet det. Jeg læste det om og om igen for...
- For at vænne dig til det? - Ja.
Jeg prøvede at forstille mig Taos, og hvor lang en bryllupsrejse er.
- Ellen kunne ikke lide Taos. - Jeg ville hellere til Warm Springs.
- Jeg håber, I kan blive lidt. - Vi lejer et hus her i Warm Springs.
- For at bo her? - Ja.
- Det var Ellens idé. - Hold da op.
Nå da, mrs. Harland. De kan vist godt blive fastansat.
Tak, sir. Jeg gør altid mit bedste.
Jeg håber, De kan lide suppen.
Det er gudernes føde.
Jeg kalder det consommé à la patchouli.
- Du må lære kokkepigen opskriften. - Jeg ansætter ingen tjenestefolk.
- Lige nu. - Nogensinde.
- Fjols. - Det er kun mig, der må opvarte dig.
Jeg vil holde dit hus og vaske dit tøj og lave din mad.
- Den fødte slave. - Jeg vil ikke have andre i huset.
- Nogensinde? - Nogensinde.
Ja, men hvis naturen går sin gang...
- Det er noget andet. - Og hvad med Danny?
Det er også noget andet.
Det er kun mig, Dick og Thorne, der har været i "Back of the Moon".
- Hvem er Thorne? - Leick Thorne. Skovløberen.
Han hjalp med at bygge huset og dammen. Han passer stedet.
- Jeg vil gerne se Richard som baby. - Vi har et album fuldt af billeder.
Og masser af årbøger fra collegetiden.
Men der er en af dem, han ikke viser nogen.
- Der er et foto af Enid Sothern i. - Hvem er det?
Hun var "årets pæneste pige".
- Var hun meget smuk? - Ikke så smuk som dig.
Tak, Danny. Glæder du dig ikke til at komme i skole igen?
Mon ikke.
- Hvor gik du? - Samme sted som Dick.
- Kostskole? - Ja.
- Det må være sjovt. - Mon ikke.
- Har Dick haft travlt? - Ja, han har knoklet med bogen.
Vi må ikke forstyrre ham.
Og du har vel ikke glemt vores hemmelighed?
Danny.
Dick, Dick...
Danny. Danny.
Nu kan vi alle tre tage til "Back of the Moon". Ikke, Dick?
Det kan du lige tro.
Det er oppe nordpå, langt fra alting.
Ja, Danny har fortalt mig alt om det.
- Han glæder sig til at komme derop. - Det er problemet.
Min mand vil gerne til "Back of the Moon", og han vil have Danny med.
Det vil jeg selvfølgelig også. Men det ligger så afsides.
Det er vildt og langt fra nogen by.
Alting er primitivt. Der er ingen telefon, hvis Danny behøver en læge.
Jeg er sikker på, han ikke behøver nogen læge. Eller medicin.
- Hvad med skolen? - Det kan vente.
Dannys fremskridt har været flotte. De har givet ham viljen til at gå.
Men min mand vil have travlt med at skrive, og uden andre der...
- Bor der ikke en, der hedder Thorne? - Jo, men han rejser, og så er...
Jeg vil ikke fralægge mig ansvaret. Jeg tænker kun på Danny, og...
Nej, det er ikke sandt. Jeg tænker også lidt på mig selv.
De vil forstå det. Jeg opgav min bryllupsrejse for at tage hertil, -
- så min mand kunne være sammen med sin bror. Men han arbejder.
Jeg har været her i timevis hver dag. Jeg har gjort det med glæde.
Jeg elsker Danny og er lykkelig over, at det går så godt med ham.
Men han er jo krøbling.
Undskyld. Det var ikke min mening at sige det.
- Sikkert ikke. - Jeg mente det ikke.
- Selvfølgelig ikke. - Jeg er ikke selv på toppen.
- Hvad vil De have, jeg skal gøre? - Sige, at Danny har det bedst her.
Det ville være meget bedre for ham at komme med nordpå.
Han har det fint her eller på skolen. Hvis De siger til min mand...
- Hvorfor siger De det ikke? - Hvis De gør det...
- Richard. - Goddag, doktor.
Jeg har vidunderligt nyt, Richard.
Dr. Mason vil lade Danny tage med os til "Back of the Moon".
Nej, elskede.
Lad mig. Jeg vil fortælle ham det.
Det her er Leick Thorne.
Hallo?
Ja. Det er til dig.
Hallo?
Novra, Ellen!
Vi skal til "Back of the Moon". Ja, Ellen?
Hvornår?
I morgen?
Hold da op.
Ja?
Tak, Ellen.
Hold da op.
Godmorgen.
Åh, elskede, jeg drømte, du var...
- Hvad nu? - Endnu en dag sammen med dig.
24 timer sammen med dig.
- Godmorgen, Dick. - Godmorgen, Danny.
- Godmorgen, Ellen. - Hej, Danny.
Du? Hvad med en dukkert før morgenmaden?
Okay.
- Godmorgen, mrs. Harland. - Hvem står op først, De eller solen?
Det plejer at være et tæt løb. Jeg ville lave morgenmad i dag.
- Næ, næ. Det er mit job. - Jeg føler mig helt tilovers.
Det skal De ikke. Richard opfatter Dem som en del af stedet.
De må have været rar mod ham, da han var dreng.
Det var nemt. Han var en sød dreng.
- I må have haft det dejligt sammen. - Det var ikke så ringe.
- Forandrede han sig meget siden? - Ikke ret meget.
- Betroede han sig tit til Dem? - Ja, sommetider.
Talte han om Enid Sothern?
- Hvem? - Enid Sothern.
- Det husker jeg ikke. Hvem var hun? - Åh, ikke nogen særlig.
Bare en skolekammerat.
Nu skal jeg tage dem.
- Drømmer De meget, Thorne? - Aldrig.
Jeg havde mareridt. Min mand og jeg var ude i jollen, og han sprang i.
Jeg roede efter ham. Jeg var bange. Da vi nåede ud midt på søen, -
- syntes jeg, han skulle komme op.
Jeg kaldte, men jeg havde ingen stemme.
Pludselig gik Richard under, ligesom sæler gør.
Han lagde sig ligesom i vandet.
Så kom han op igen og vinkede, som om han ville kalde på mig.
Jeg ville ro derhen, men søen var ligesom lim. Mine arme var lammede.
Så røg han ned igen, og denne gang blev han nede.
Så var der kun én måde at redde ham på.
- Hvordan? - Ved at vågne.
Det gjorde jeg også.
- Så er der morgenmad. - Kom med i, Ellen. Vandet er skønt.
- Vi må hellere svømme ind. - Sidste mand inde er en dengse.
"Vil du gifte dig med mig?" sagde han.
Åh nej!
- Hvad er der? - Vorherre bevares!
"'Vil du gifte dig med mig? ' sagde han."
Mænd frier aldrig. I virkeligheden er det altid kvinden.
Hvem siger det?
Og hvis mænd frier, siger de ikke sådan.
Væk med dig.
- Har du friet til en kvinde? - I hundredvis.
Da du friede til Enid Sothern, sagde du så: "Vil du gifte dig med mig?"
- Jeg friede ikke til hende. Smut så. - Hvordan friede du til mig?
Det gjorde du ikke. Det var mig, der friede til dig, sådan her...
- Kan du huske det? - Okay, så gifter vi os...
...når mit kapitel er færdigt.
Jeg hader dit kapitel. Jeg hader alle dine kapitler.
- De tager al din tid. - Det siger min forlægger også.
Jeg mener det. Du behøver jo ikke skrive. Jeg har penge nok.
- Og jeg vil gerne forsørge dig. - Er det så slemt?
Åh, elskede, jeg vidste ikke, her var så skønt på "Back of the Moon".
- Kan du lide at være her? - Ja. Her bor bare så mange.
Det her er da det mest øde sted øst for Mojave.
Jeg mener hytten. Ikke at jeg har noget imod anstandsdamer.
Men der er Dannys værelse på den ene side og Thornes på den anden.
- Væggen er tynd, og her er lydt. - Men der er da ingen, der snorker.
Ved du, at siden vi blev gift, har vi ikke været alene én dag? Ved du...?
Ved du, at Thorne rykkede ned i bådehuset i morges?
- Gjorde han? Du sagde vel ikke... - Slet ikke. Og hvad Danny angår...
- Hvor er Danny? - Han tog med Thorne ind til byen.
- Bliver de der? - Nej da.
- Hvad skulle de så? - Skal du vide alt?
- Sig det. - Nej.
- Sig det. - Hold op! Det er en hemmelighed.
Du må ikke have hemmeligheder.
Vi ville overraske dig, skat.
Syng du en, Danny. Kom så.
Hvad var det?
- Det var en lom. De bor ved søen. - De lyder væmmelige.
Det vænner du dig til. Og hjortene kommer op til huset for at få mad.
- Hvad får de? - Kartoffelskræller og salt.
- Og så er der jo hulepindsvinet. - Ja, den kom helt op på dørtrinnet.
Robie'erne har været på besøg.
- Har de det godt? - Børnene har haft fåresyge.
Du har vel hørt, at Russ Quinton er blevet statsanklager?
Jaså?
Han går vist efter guvernørposten. Det skal nok lykkes ham.
Måske kan vi udplante vild blåregn.
- Jeg ved, hvor det vokser. - Så kan vi...
Det har Thorne desværre ikke tid til. Han har sit arbejde, der skal passes.
Se, hvad jeg kan.
Thorne har lært mig det.
Husk på, at Ellen ikke ventede os, mor.
Vi burde ikke være kommet, Ruth.
Vi burde ikke være kommet.
Der må være løse sten i skorstenen. Der er ikke ordentligt træk i.
Hører du, elskede?
Hvad sker der? Siden din mor og Ruth kom, har du opført dig så grimt.
- Du har været kølig og direkte grov. - Jeg ventede ikke gæster.
Jeg troede, du ville blive glad for at se dem. Og du sårede Danny.
- Jeg var oprørt. - Du forulempede din mor.
Og du behandlede Thorne som et tyende.
- Er han da ikke det? - Nej, han er en meget kær ven!
- Er Ruth også en kær ven? - Ruth er din søster!
Ruth er ikke min søster. Du tog dig kun af hende!
Hun skulle gerne føle sig velkommen.
- Måske er du forelsket i hende. - Du er i et grimt humør, Ellen.
- Var det derfor, du indbød hende? - Hun kan høre dig.
Man kan ikke trække vejret, uden at det høres overalt.
Det her hus burde hedde Guldfiskebowlen!
Hvad sker der med dig? Du er jo helt hysterisk.
Ja, og det går jo ikke an at forstyrre mor og Ruth eller Danny.
Ellen, hvad er der los med dig?
Jeg ved det ikke.
Tilgiv mig, elskede.
Undskyld.
Jeg kan ikke gøre for det. Det er kun, fordi jeg elsker dig.
Jeg elsker dig så højt, at jeg ikke vil dele dig med nogen.
Pigen med hakken.
Du er søreme dygtig.
Her putter man bare ting i jorden, og så vokser de.
Det er sværere, hvor vi bor. Hvornår besøger du os i Bar Harbor?
- Måske når bogen er færdig. - Du ville kunne lide det.
Mor og jeg talte om det i morges. Måske kunne vi tage Danny med os.
Stranden er skøn, og vi har en sejlbåd. Han ville nyde det.
- Det ville han sikkert. - Der er også en vældig god skole.
Ja, Ellen har fortalt mig om den.
Jeg tager en snak med Danny.
- Det, jeg har læst, er fortræffeligt. - Jeg dedikerer den til dig.
"Til min søde, smukke, skarpsindige svigermor, som..."
Som rådede mig til at dedikere bogen til min kone.
- Jeg dedikerer den næste til hende. - Nej, dem alle.
- Send mig resten, når den er færdig. - Jeg når det nok, mens I er her.
- Næppe. Vi rejser lørdag. - I har kun været her et par dage.
Det har været nogle skønne dage. Men vi må se at komme hjem.
- Ved Ellen, at I rejser? - Ja.
Se ikke så trist ud. Svigermødre skal også ses, men ikke høres.
Og ikke ses for meget.
- Hvad er der galt med Ellen? - Ikke noget.
Hun elsker bare for meget. Og det gør alle andre til udenforstående.
Men hun kan ikke gøre for det. Vær tålmodig med hende.
Hun elskede sin far for meget.
Kære mrs. Berent. Tak for brevet.
Fortæl Ruth, at blåregnen trives. Gid det samme gjaldt for mig.
Siden vores sidste snak har jeg tænkt på
- Sid stille, Danny. - Det kilder.
Du vil elske vores hus ved havet. Der er klipper, og ved lavvande -
- kan man finde søanemoner og blæksprutter.
Og der er pragtfulde muslingeskaller i alle farver.
Det lyder herligt.
Sid stille.
Vil du gerne til Bar Harbor? Ruth siger, du er velkommen.
- Det vil jeg gerne. Med Dick, ikke? - Han vil gøre sin bog færdig først.
- Så følger vi efter. - Så vil jeg hellere vente.
- Så kan vi tage af sted sammen. - Det drejer sig kun om et par uger.
Jeg vil hellere vente.
Må jeg svømme hele vejen over?
- Tror du, du kan? - Ok ja. Jeg svømmede 3/4 i går.
- Så må du godt. - Så kan vi vise Dick det i morgen.
Vi fortæller ham ikke, jeg har øvet mig, vel?
Nej, vi lader, som om det var noget, du lige fandt på.
Ja, det gør vi. Efter et stykke tid vil han sige: "Så er det op i båden."
Så lader jeg bare, som om jeg ikke hører ham. Er du klar?
Klar.
- Tror du, du kan klare det? - Det er pærelet.
Jeg skal nok holde dig på ret kurs.
Okay.
- Er vi halvvejs ved pynten? - Ikke endnu.
Du kommer ikke rigtig nogen vegne.
- Går det? - Jeg er lidt forpustet.
Jeg havde sidestik, men det er væk.
- Du må hellere flyde lidt. - Ja.
- Jeg er træt. - Tag det roligt.
Du vil da ikke give op nu.
Okay. Jeg er klar igen om lidt.
Vandet er koldere, end jeg troede.
Jeg spiste for meget til frokost. Jeg har mavepine. Ellen!
Det er krampe.
Ellen, det er krampe.
Ellen! Ellen!
Hjælp mig!
Danny!
Jeg har gjort fars laboratorium rent. Dick kunne arbejde der.
Han har droppet sit arbejde. Han har droppet alt.
Jeg er ved at miste ham, Ruth. Jeg dør, hvis jeg mister ham.
Måske skulle I tage tilbage til hytten, bare jer to.
Nej, han hader den nu. Han vil aldrig mere sætte sine ben der.
Og han vil ikke tilbage til Boston.
Hvis bare jeg vidste, hvad han tænkte.
Du har altid hjulpet mig, Ruth.
Hjælp mig nu.
Bare giv det lidt tid, Ellen.
Han har lidt et stort tab. Hans liv føles tomt.
Hvis bare han havde sit eget barn...
Det er skønt! Da Ellen var lille, lavede hendes far legerum her.
Senere blev det hans laboratorium. Nu skal det være legerum igen.
Men jeres barn var en pige. Vores bliver en dreng.
- Nå, det har du bestemt? - Ellen har lovet det. Stå så stille.
- Jeg har hold i nakken. - Gardiner i prikket moll er pænt.
- Hvad med gulvtæppet? - Man bruger linoleum.
Det er lettere at vaske.
I kvinder tænker da også på alt.
Godt, hvil dig bare.
Ellen, du burde ikke gå op ad trapperne.
- Du ved, hvad lægen har sagt. - Kom og sæt dig.
- Hvad har I gjort? - Du skulle ikke se det endnu.
- Hvor er fars ting? - I kælderen.
- Hvorfor spurgte I ikke mig? - Det skulle være en overraskelse.
Jeg ville have, at rummet blev bevaret, lige som det var.
Vi ville bare glæde dig.
Kom nu, skat. Alting er så dejligt nu.
Patchouli.
Hvordan kunne det falde Dem ind at spise rejer?
- Hvor er Richard? - I byen.
De bliver altid dårlig af dem.
- Gik Ruth med? - Det tror jeg.
Især nu, i Deres tilstand.
- Hvornår gik de? - Efter frokost.
- Og prøv ikke at være så atletisk. - Hvad er klokken, mor?
- Næsten fem. - Hold op med at fare omkring.
Fare omkring?
Det her barn gør mig til en fange. Jeg kan ikke tage nogen steder hen.
- Jeg ser ikke min mand. - Bed ham komme herind.
- Han skal ikke se mig sådan her. - Sikke noget pjat.
Hør så efter: Ingen rejer. Ingen trapper.
De bliver på den divan.
- Fang dem, Ruth! - Milde himmel!
- Sådan. - Hvad laver du?
Du burde altid gå med din hat sådan.
Jeg savnede dig i eftermiddags.
- Hvad lavede I inde i byen? - Vi købte bare babytøj.
- I var væk i fire timer. - Vi gik til byen og tilbage.
Var det ikke en ret lang tur?
- Hvad talte I om? - Mange ting.
Om Danny?
Nej.
- Om mig? - Ikke specielt.
Du ser godt ud, Ruth.
Jeg har aldrig set dig så glad.
- Tror du, Richard elsker mig? - Det var da et dumt spørgsmål.
I begyndelsen elskede han mig.
Men sjovt nok har han aldrig kunnet lide mig.
Han elskede dig men kunne ikke lide dig?
Vi har aldrig rigtig været venner, ligesom I er. Han kan lide dig.
- Har han givet dig et kælenavn? - Ikke rigtig.
Sommetider kalder han mig "pigen med hakken" for sjov.
Han plejede at kalde mig Patchouli.
Se på mig. Jeg hader det lille bæst. Jeg ville ønske, det døde.
Ellen!
Du er chokeret, ikke? Hvis du skulle have barnet, ville du elske det.
Jeg har aldrig ønsket det. Richard og jeg behøver kun hinanden.
- Og nu dette. - Hvordan kan du sige noget så ondt?
Sommetider er sandheden ond.
Du er bange for sandheden, ikke?
Nej, det er dig, der er bange.
Ellen!
Ring til lægen.
- Hvad er der sket? - Hun snublede nok.
Dr. Saunders? Det er Ruth Berent. Der er sket noget frygteligt.
Vi kunne ikke redde drengen.
Det var en dreng.
Jeg turde ikke håbe...
- Når bare hun er uden for fare. - Det er hun.
Hun huskede ikke at have forladt sit værelse.
Hun tror, hun gik i søvne.
Hun kan ikke have sovet, vi havde lige talt sammen.
De må gerne se hende nu.
Først hans bror...
...og nu hans søn.
Ja?
Nej, hun er her ikke lige nu. Jeg vil gerne tage en besked.
Det skal jeg nok.
Ingen årsag.
Ruthie, havet var pragtfuldt. Du skulle være kommet med.
Det er for koldt til mig.
Du har altid været pivset.
Richards nye bog. Dejligt.
Til Pigen med Hakken
- Hvor er de andre? - Dick går tur, mor er på værelset.
Mor er altid på sit værelse.
- Er hun ikke rask? - Jo da.
Hvorfor opfører hun sig så som en eneboer?
- Hvorfor spørger du hende ikke? - Hun vil ikke tale med mig.
Opringningen var til dig. Det var fra et rejsebureau.
Rejse- og hotelreservationer var i orden.
- Hvem skal rejse hvorhen? - Det skal jeg. Til Mexico.
- Hvorfor den pludselige udlængsel? - Jeg har lyst til at komme lidt væk.
Fra hvad?
- Er det så mærkeligt at rejse væk? - Nej, men hvorfor Mexico?
- Jeg har altid villet se Mexico. - Det har du da aldrig sagt før.
- Hvilken del af Mexico? - Taxco.
DEN DYBE BRØND af Richard Harland
- Hvornår rejser du? - I næste uge.
- Med mor? - Nej.
- Alene? - Alene.
Hvad flygter du fra? Er det mig?
Da vi var børn, pinte du mig. Det kan du ikke mere.
- Er det Richard? - Jeg kan ikke holde ud at bo her.
- Huset er fuldt af had. Dit had. - Nej, af Richards kærlighed til mig.
Mens jeg var indlagt, havde du ham for dig selv. Men det hjalp dig ikke.
Han elsker mig, og det kan du ikke bære.
- Du misunder mig. - Jeg misunder ikke dig.
Jeg har altid prøvet at elske dig.
Det har vi alle. Mor, far og Richard. Og hvad har du gjort?
Du har ødelagt mors liv, drevet far i døden og gjort en skygge af Richard.
Nej, Ellen, jeg misunder dig ikke. Jeg har ondt af dig.
Du er den mest ynkværdige skabning, jeg har kendt.
Dav, Richard.
Havde du en rar spadseretur? Du har ikke barberet dig, men pyt.
Din nye bog er lige kommet. Jeg har bladret i den.
Jeg bemærkede dedikationen: "Til pigen med hakken."
Jeg havde håbet, der stod "Til Patchouli".
Men hun hjalp dig vel meget med den.
Pyt, der kommer andre bøger.
Jeg anede ikke, din bog foregik i Mexico.
Jeg vidste ikke, du havde været der. Hvorfor fortalte du mig ikke det?
Er der noget galt, Richard?
Du er så underlig.
Du undgår mig.
Går ud alene.
Hvor går du hen?
Hvad tænker du på?
Kan du ikke betro dig til mig?
Vi har ikke betroet os til hinanden længe. Lige siden Danny...
Det har du aldrig tilgivet mig, vel?
Du har altid bebrejdet mig det.
Han måtte kun svømme, hvis du var med, -
- men vi ville overraske dig.
Danny glædede sig sådan. Han havde svømmet 3/4 dagen før.
Han var sikker på, han kunne. Jeg troede ikke, der var nogen fare.
Jeg så væk et øjeblik, og da jeg så tilbage, sank han.
Jeg tabte en åre, og så gik der panik i mig.
Det var ligesom et mareridt.
Ligesom at gå i søvne?
Ja.
Jeg padlede, men båden bevægede sig ligesom ikke.
Så lod du ham drukne.
Gjorde du ikke?
- Gjorde du ikke? - Richard, det gør ondt.
Hvad skete der den dag?
Du fik alle andre af vejen. Din mor, Ruth, Thorne.
Der var kun Danny tilbage. Du lod bare, som om du holdt af ham.
Hvad skete der? Ville han ikke rejse? Var det derfor, du slog ham ihjel?
- Jeg lod ham ikke drukne med vilje. - Du er en perfekt svømmer.
Båden var langt væk, og han røg ned for tredje gang.
Du slog ham ihjel. Du lod Danny drukne, ikke?
- Gjorde du ikke? - Jo. Og jeg ville gøre det igen.
Jeg ville have dig for mig selv.
Jeg vidste det.
Jeg må have vidst det hele tiden, men jeg blev ved med at fortrænge det.
Jeg kunne ikke tro det.
Jeg ville ikke tro det. Hvordan skulle jeg kunne det?
Du sagde, du elskede mig, at du kun ønskede at gøre mig glad.
Ja, det var det eneste, jeg ønskede. At du skulle være glad.
Jeg havde ikke planlagt at lade Danny drukne.
Men da han gik ned, tænkte jeg, at nu kunne jeg få dig for mig selv.
Så ville du kun have mig. Mens jeg tænkte det, forsvandt han.
Så blev jeg bange. Jeg prøvede virkelig at finde ham.
Men det var for sent.
Hvorfor slår du mig ikke ihjel, Richard? Det kunne du let.
Og barnet.
- Du ville slet ikke have det, vel? - Nej. Jeg vil jo kun have dig.
Jeg kunne ikke holde ud, at nogen kom mellem os.
Jeg elsker dig sådan, Richard.
Jeg forlader dig, Ellen.
Mr...
...Russell...
...Quinton.
Distrikts...
...anklager.
Sussex.
Fly nr. 17, aftenafgangen, påstigning ved gate nummer syv.
Telefon til mr. Richard Harland.
Henvend Dem ved Informationen.
- Jeg er Richard Harland. - Brug telefon nummer et.
Tak.
Hallo.
Ja, det er... Nå, goddag.
Hvad?
Hvordan skete det?
Ja, selvfølgelig. Jeg tager det første tog tilbage.
Hun har det meget værre, dr. Saunders.
Lige et øjeblik.
- Åh, Dick. - Tak.
- Hvor er hun? - På sit værelse.
Det gik meget stærkt. Vi spiste frokost på stranden.
Doktor, det er vist ret alvorligt. Vil De ikke nok komme straks?
Richard.
- Jeg skal dø. - Du skal nok blive rask igen.
Nej.
Og du må ikke have ondt af mig.
Jeg er ikke bange.
Men...
Men lov mig én ting.
Jeg vil brændes.
Ligesom min far.
Og min aske skal spredes samme sted.
- Husker du det? - Ja.
- Lover du det? - Selvfølgelig, men...
Richard!
Jeg slipper dig aldrig, Richard.
Aldrig.
Mord.
Koldt, brutalt, planlagt mord.
Staten vil bevise, at den 5. september -
- ved en picnic, hvor Ellen Harland, hendes mor og adoptivsøster deltog, -
- døde Ellen som resultat af en forgiftning.
Staten vil bevise, at det sukker, Ellen sødede sin kaffe med, -
- var forgiftet, og at hun døde på grund af den forgiftning.
Staten vil bevise, at anklagede havde både motiv og lejlighed -
- til at begå dette mord.
Og Staten vil bevise, at anklagede, Ruth Berent, -
- i ond hensigt planlagde og gennemførte mordet.
Det skal nok gå.
Jeg henviser nu til konvolutten, man fandt i anklagedes læderjakke.
Hvad fandt De, da De analyserede konvoluttens indhold?
"Sukkeret" indeholdt 60% arsenik.
Kort efter bragte jeg Dem en forseglet pakke.
Indholdet var en flaske halvt fyldt med hvidt pulver, som De ser her.
- Det er den. - Analyserede De indholdet?
Ja. Det var ren arsenik.
- Deres vidne, mr. Robie. - Ingen spørgsmål.
Mr. Medcraft, bestyrer De Bay State Kapellet?
Ja.
Blev afdøde Ellen Harland kremeret der?
- Ja. - Hvem arrangerede det?
Miss Ruth Berent.
- Deres vidne. - Ingen spørgsmål.
Mr. Carlson, hvad er Deres stilling?
Jeg er underdirektør i Seaboard Trust Co.
Deres bank bestyrer afdøde Ellen Berent Harlands bo.
- Hvornår så De sidst mrs. Harland? - Da hun kom ud af hospitalet.
Indførte hun et ønske i sit testamente om at blive kremeret?
Nej.
Vil De fortælle nævningene, hvad hun ønskede?
Hun ville begraves i familiekrypten på Mount Auburn kirkegården.
- Dav, Dick. - Dav.
- Godaften. - Godaften, min ven.
I morgen skal du vidne, Dick. Husk, Quinton ikke kun er anklager.
Du kan være sikker på, at han vil gå hårdt til dig.
Han vil stille dig spørgsmål, der er svære at besvare. Især ét.
Sværger De at sige sandheden, hele sandheden og kun sandheden?
Ja.
- Navn? - Richard Harland.
- Profession? - Forfatter.
Nu vil jeg bede Dem være en læser et øjeblik.
Man har spurgt mig, hvorfor jeg efterforskede mrs. Harlands død.
Dette brev er mit svar. Jeg vil bede Dem læse det.
- Højt? - Ja, tak.
"Kære Russ. Jeg skriver til dig, da vi engang betød meget for hinanden."
"Der er ikke andre, jeg kan bede om hjælp. Richard forlader mig..."
Fortsæt, mr. Harland.
"Han forandrede sig, efter jeg kom ud af hospitalet."
"Først troede jeg, det var på grund af tabet af vores barn."
"Men så gik sandheden op for mig. Det var på grund af Ruth."
"Russ, De elsker hinanden og vil af med mig."
"Da Richard foreslog skilsmisse, tiggede jeg Ruth om at opgive ham."
"Hun sagde, hun ville have ham."
"Jeg sagde, jeg aldrig ville skilles. Så truede hun med at dræbe mig."
Fortsæt, mr. Harland.
"Russ, hun mener det. Hun slår mig ihjel, så snart hun får chancen."
Vil De læse den sidste sætning lidt højere?
"Hun slår mig ihjel, så snart hun får chancen."
Fortsæt.
"Jeg tør ikke blive, men vil ikke rejse uden Richard."
"Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre."
- "Hjælp mig." - Mr. Harland...
- Hvis er håndskriften? - Ellens.
I første sætning står der: "Jeg skriver til dig, -
- da vi engang betød meget for hinanden. " Ved De, hvad hun mener?
- Det refererer til Deres forlovelse. - Ja, vi var forlovede engang.
- Vidste De det? - Hun havde ring på...
- De vidste det. Men gjorde kur? - Det gjorde jeg vel.
- Fortæl om kurmageriet. - Jeg gjorde ikke just kur.
- Gjorde hun kur? - Heller ikke.
- Hvad mener De? - Hun ville sig ja, hvis jeg friede.
- Så det bestemte De Dem for? - Tværtimod.
- Spurgte hun Dem? - Nej.
Hvordan blev De så gift?
En dag så jeg, hun havde taget sin ring af. Hun lod mig forstå...
Jeg indså, at jeg var forelsket i hende.
- Sagde De det? - Ja.
- Hvad sagde hun? - At hun aldrig ville slippe mig.
- Hvor hurtigt efter blev De gift? - Få dage efter. Det ville hun.
- Tøvede De? - Jeg havde min tvivl.
Jeg siger ikke dette kritisk, hånligt eller for at antyde, De er indbildsk.
Jeg må bare være sikker på, at jeg forstår Dem.
Siger De, at en smuk, ung, forlovet kvinde forelsker sig i Dem, -
- vinder Dem og overtaler Dem til et hurtigt bryllup, skønt De er i tvivl?
- Ja. - Javel.
Hvor hurtigt begyndte De at fortryde?
- Var De lykkelig den første måned? - Ja.
- Den anden, tredje, fjerde? - Ja.
- Var Ruth der, da De traf Ellen? - Ja.
- Så De meget til Ruth? - Nej.
Hvor tog De hen fra New Mexico?
Til Georgia, hvor min bror Danny var.
- Havde De tjenestefolk i Georgia? - Nej.
- Hvem holdt hus og lavede mad? - Ellen.
- Havde De ikke råd til tjenestefolk? - Ellen ville have det sådan.
- Hun holdt af at gøre ting for Dem? - Ja.
- Besøgte Ruth Dem der? - Nej.
Hvor tog De så hen?
Til min fiskehytte "Back of the Moon".
- Tog nogen med? - Min bror Danny.
- Hvornår var det? - I juni.
- Var De lykkelige i juni og juli? - Ja.
De elskede hende i juli. Og i august? Fik De besøg i august?
- Mrs. Berent. - Andre?
- Ruth. - Elskede De Ellen i august?
- Hvad med august? - Min bror druknede i august.
Ja, det var sørgeligt. Påvirkede det Deres følelser for Ellen?
Danny betød meget for mig.
- Gjorde Ellen også? - Ja.
Danny druknede i august. Elskede De stadig Ellen i september?
- På en anden måde. - Hvordan?
- Vi skulle have et barn. - Så derfor elskede De Ellen højere?
- Ikke præcis. - Elskede De hende mindre?
- Det ved jeg ikke. - Hvad mener De så?
- Det ved jeg ikke. - I den tid boede De hos mrs. Berent.
- Var Ruth der? - Ja.
- Deres hustru var sengeliggende. - Meget af tiden.
- Så De meget til Ruth? - Ja.
- Hver dag? - Ja.
Hvornår holdt De op med at elske Ellen?
Det ved jeg ikke.
Kort før Deres kones død skændtes De, ikke?
- Jo. - Om hvad?
- Det kan jeg ikke sige. - Ellen var jaloux på Ruth, ikke?
Det var der ingen grund til. Ellen var jaloux på alle.
- Var hun jaloux på Ruth? - Det vil jeg ikke svare på.
- Så sig mig: Er De forelsket i Ruth? - Vi er gode venner.
Er De forelsket i hende? Svar ja eller nej. Det er enkelt.
Måske forstod De det ikke. Jeg gentager: Er De forelsket i Ruth?
Er De forelsket i Ruth?
Dette er Richard Harlands nye bog. Slå op på dedikationssiden.
- Læs dedikationen, tak. - "Til pigen med hakken".
- Hvem refererer det til? - Mig.
Sært, at han ikke dedikerede den til sin hustru.
Ellen var ikke interesseret i den.
- Men det var De. De hjalp ham. - Med den endelige udgave.
Den blev til, mens Ellen var indlagt. Da tilbragte De meget tid sammen.
- Vi... - Arbejdede på bogen.
- Hvor finder handlingen sted? - Taxco, Mexico.
- Havde De været i Mexico? - Nej.
- Havde De tidligere rejst alene? - Nej.
- Hvorfor ville De til Taxco? - For at komme væk.
- Skulle De møde nogen der? - Nej.
- Foreslog Harland, De tog til Taxco? - Nej.
Hvorfor kaldte Harland Dem "Pigen med hakken"?
- Jeg kan godt lide havearbejde. - De lavede alt havearbejdet?
- Brugte De nogle sprøjtemidler? - Ja.
- Nogle, der indeholdt arsenik? - Det ved jeg ikke.
- Genkender De denne flaske? - Ja, den indeholdt mit badesalt.
- Ved De, hvad den indeholder nu? - Ja.
- Hvordan blev badesalt til gift? - Det ved jeg ikke.
- Genkender De denne læderjakke? - Det er min.
Genkender De denne konvolut?
- Det er konvolutten med sukker. - Som indeholdt 60% arsenik.
Og som lå i lommen på denne læderjakke.
- Havde De jakken på ved picnic'en? - Et stykke tid.
- Så gav jeg den til Ellen, som frøs. - De lånte hende altså jakken?
- Hvem lavede maden i picnickurven? - Ellen og jeg.
Hvem pakkede sukkeret?
De må have været Ellen. Det var hende, der brugte sukker i kaffen.
- Hvem serverede kaffen? - Det gjorde jeg.
De gav hende sukkeret. Samme aften døde hun.
- Og næste dag blev hun kremeret? - Ja.
Og dagen efter tog Harland til New Mexico for at sprede asken der?
- Så en obduktion var umulig? - Nej! Det var ikke derfor.
Ellen har altid villet brændes og have asken spredt med sin fars.
Hvorfor bad hun så om i testamentet at blive begravet på Mt. Auburn?
- Det kan jeg ikke forklare. - Eller at der er gift i flasken.
Eller hvordan det endte i sukkeret. Eller hvorfor Ellen blev brændt.
Eller hvorfor De planlagde at rejse, kort før Deres søster blev forgiftet.
Så forklar os dette: Hvornår forelskede De Dem i Harland?
- Fortalte De ham, De elskede ham? - Nej.
Hvornår forelskede De Dem? Jeg forlanger, at De svarer!
Hvornår forelskede De Dem i Harland?
Var det, da hans bror døde? Da hans barn blev dødfødt?
Da hans kone døde? Elskede De ham i sidste uge? I fjor?
- Er De forelsket i ham i dag? - Ja, jeg er forelsket i ham.
Jeg tror altid, jeg har elsket ham.
Staten ønsker supplerende forklaring fra Richard Harland. De kan gå.
Hent noget vand.
Ro i salen!
Richard Harland, De har hørt den kvinde sige sandheden.
Nu vil jeg have sandheden ud af Dem.
De hørte Ruth Berent bekende sin kærlighed til Dem. Og nu spørger jeg:
Elsker De hende? Elsker De den kvinde, der myrdede Deres hustru?
Min hustru blev ikke myrdet. Hun tog sit eget liv.
Tror De virkelig, at Ellen begik selvmord?
Skulle hun have været i stand til at begå selvmord -
- og kaste skylden på sin søster?
- Ellen var i stand til alt. - Siger De, hun var sådan et uhyre?
Sådan et uhyre var hun. En kvinde, der ville besidde det, hun elskede.
Som kun elskede for at modtage. Hvis kærlighed splittede forældrene.
Hvis kærlighed åd faderens sjæl op.
Som efter sin tilståelse over for mig dræbte min bror, -
- dræbte sit ufødte barn, -
- og som nu rækker ud fra graven for at ødelægge sin uskyldige søster.
Ja, sådan et uhyre var hun.
Ro i salen.
Nævningene var kun 10 minutter om at frikende Ruth.
Men Harland havde ofret sig.
Ved at fortie sin viden om Ellens forbrydelse blev han medskyldig.
Han fik to år. Men Ellen havde tabt.
Det er nok den eneste gang, hun ikke kom først.
Dick er vist hjemme nu.
Undertekst: SDI Media Group
[DANISH]